Ubicat al carrer Enric Granados, Ali Ocakbasi ofereix tot el sabor de Turquia en un espai únic que traspua estil i disseny
La cuina turca, que a Barcelona sol agradar a qui tingui un paladar sense fronteres, s’ha obert pas en general al mapa gastronòmic de la ciutat apuntant a versions low cost, de take away, o de barreja d’influències, poc puristes. El mateix passa amb els locals que l’acullen, que solen optar per versions d’interiorisme folklòriques i populars com a escenari. Així que els artífexs d’Ali Ocakbasi estan convençuts d’haver propulsat un espai únic per reverenciar els plats del receptari d’Anatòlia, donar un punt d’innovació, rendir-se al foc per preparar com cap altre restaurant de Barcelona totes les seves versions de xai… I a sobre, en un ambient amb estil, disseny i en un carrer de moda com Enric Granados.
El carrer amb més terrasses de la capital catalana ha afegit sal a la ruta gastronòmica amb aquest fitxatge, que relleva l’històric La Polpa, del grup Andilana. Ali Ocakbasi, que triomfa a Istanbul, ha volgut exportar a Europa la tradició del seu país, posada al dia, en la millor versió ia través de restaurants a Barcelona i Amsterdam. El local de l’Eixample s’ha decorat amb classe, amb prou clarobscurs perquè el menjar llueixi i l’ambient pugui resultar tant íntim com festiu, i amb una elegància poc habitual entre els que prescriuen kebaps (amb ‘p’ a l’elaboració turca).
La filosofia, relata el seu propietari, Aktug Birinc, és “compartir” plats deliciosos, compartint també bones estones i experiències a taula. Per això la immersió comença amb un carrusel de mezzes o aperitius, entre els quals seria difícil decidir-se sense l’ajuda del servei de sala. La carta detalla els ingredients i inclou impagables fotos de cada recepta, però el cambrer dóna les últimes pistes per endinsar-se en aquest riu de productes frescos, espècies i elaboracions, on els vegetarians trobaran també un mar d’opcions aptes per a tots els paladars reunits.
D’aquesta ruleta de temptacions, vam poder tastar i aplaudir, platets tan impronunciables com deliciosos com el Cig Kofte (bulgur picat amb tomàquet, all, ceba, julivert, oli d’oliva i chiles vermells, servit amb enciam i llimona, de manera que les fulles verdes serveixen per crear una mena de rotllets que resulten frescos i molt saborosos); Kopoglu (tacs d’albergínia fregida, patata i pebrot verd, amb salsa de tomàquet servit amb iogurt); Cirit Efesi (tres tipus de formatge barrejats amb pesto, pinyons i un topping de grosella, irresistible) i Ali Tarator (una explosió de sabor a costa de salsa d’all fusionada amb iogurt, labneh, ceba caramel·litzada i pastanaga, que rematen amb remolatxa cruixent a sobre).
No falten amanides acolorides i boníssimes, encara que molts plats ja s’acompanyen de verd.
Dels entrants calents, ens rendim davant l’Icli Kofte (mandonguilles de bulgur farcides de carn picada de xai i vedella amb nous); o el Citir Kanat (tan simple com aletes de pollastre cruixents, però sucosíssimes després d’haver estat marinades amb oli verge i espècies turques).
Presumeixen de recollir l’herència cultural de segles de cuina i tradicions d’Anatòlia, i si una icona defineix el que es cou als fogons (i graella) és el xai . Tant per la qualitat de la carn, suau fins i tot per als no amants d’aquest mos, com pel tall distintiu i les tècniques de marinat i cocció pròpies.
Una de les estrelles (entre els especials del xef) és el Beyti, un kebap de xai mòlt a mà, embolicat ja la graella en pa lavash, que serveixen en rodanxes i cobert amb iogurt, all, julivert, salsa de tomàquet i salsa de mantega, sucós, equilibrat i idoni per compartir per la seva contundència. Una altra versió top’és el Gevrek , amb base similar però servit sobre puré d’albergínies rostides amb salsa de iogurt, all i tomàquet.
De la graella, cal destacar el Zirh, també amb xai picat que preparen amb les seves espècies. Per no parlar del Kusleme, que serveixen com un filet de xai marinat i filetejat; o en versió de costelles marinades, Pirzola. Hi ha opcions també de vedella (Saslik , extremadament tendra i conjugada amb ceba a la punxa; o Lokum, un filet filetejat), entre un llarg repertori que es detalla i il·lustra a la carta, amb el denominador comú d’una brasa que marca la diferència.
La cuina vol despatxar “autencitat” i el llistó no decau amb els dolços. Només arribem a tastar el Kunefe, una mena de pastís daurat i cruixent amb interior de formatge fos i cobert de xarop i enriquit amb festucs. Però el repertori és no apte per a llaminers, ric en mel i en fruits secs.
Tenen un celler ampli i ben assessorat, i un tiquet mitjà que pot ser molt dispar, atès que la majoria dels seus entrants a compartir es mouen entre els 4,9 i 8,9 euros, mentre que els principals més elaborats i copiosos arriben als 29 euros.
Ali Ocakbasi. Enric Granados, 69 08008 Barcelona
Els neozelandesos s'han instal·lat a l'antiga terminal de Baleària, entre escales automàtiques i taquilles, i…
“Com tothom, soc moltes persones alhora. I una d'aquestes persones és un narrador que, al…
L’Ajuntament ha arribat a la sana conclusió que situar unes plantes en un carrer del…
L'equip femení i juvenil que competirà a la Copa de l'Amèrica entrena a la seva…
La firma d'alta rellotgeria ha obert de la mà de Rabat i buscant coincidir amb…
Estrella Damm, patrocinador oficial de la Louis Vuitton 37a America’s Cup, ha llançat una edició…