Agenda cultural Barcelona maig 2024
AGENDA CULTURAL
per CRISTINA MARTÍN VALBUENA
Una selecció mensual de concerts,
arts escèniques i exposicions.
MÚSICA I
ARTS ESCÈNIQUES
MÚSICA I ARTS ESCÈNIQUES
01 / 05 / 24
![](https://www.thenewbarcelonapost.cat/wp-content/uploads/2024/05/Fairfly-Silvia-Poch-700x900.jpg)
La bombolla de les 'startups' al teatre
Espai Texas, fins al 26 de maig
És poc habitual escoltar sobre l'escenari paraules com startups, emprenedors, inversors... Malgrat que hagin envaït l'actualitat, la ficció sembla que encara es resisteix a mirar els secrets d'aquesta realitat econòmica, constantment disfressada amb grans promeses que ignoren la precarietat que també existeix darrere de les frases motivacionals. La Calòrica encara el repte amb una magistral Fairfly, una comèdia molt ben jugada sobre l'última idea per fer-se rics amb una cosa que ningú abans havia pensat. Escrita per Joan Yago i amb la direcció d'Israel Solà, la funció aborda l'auge i la caiguda de la cultura emprenedora amb salts en el temps gairebé màgics, deixant que la toxicitat ---també la de les seves farinetes--- vagi minvant l'empresa emergent i els seus fundadors.
Després dels seus últims èxits com Els ocells, De què parlem mentre no parlem de tota aquesta merda i Le congrés ne marche pas, la companyia teatral ha recuperat a l'Espai Texas una de les seves primeres creacions, presentada l'any 2017, quan ja es parlava del món emprenedor, però que ara ha fet un salt de gegant, obligant a la seva supervisió des de punts de vista més enllà de les pàgines salmó. La multipremiada obra compta amb Aitor Galisteo-Rocher, Vanessa Segura, Xavi Francès i Esther López com a membres d'un repartiment cohesionat i natural, fent sentir que les converses que tenen mentre es prenen unes birres tontes les podria tenir qualsevol persona del públic.
![](https://www.thenewbarcelonapost.cat/wp-content/uploads/2024/05/Ifigenia-Teatre-Lliure-Silvia-Poch-450x300.jpeg)
'Ifigènia'
Teatre Lliure, fins al 2 de juny
El Teatre Lliure es planta amb una tragèdia grega no gaire coneguda, la del sacrifici d'Ifigènia, filla del rei Agamèmnon. Un assassinat més d'una verge, com no es cansa de repetir el cor, ressons dels fantasmes víctimes d'una estructura que justifica en els déus els seus crims més abjectes.
Una excel·lent Emma Vilarasau que fa de la mare d'Ifigènia marca el ritme de l'obra, amb una decidida acció feminista i rabiosa davant les obnubilacions d'un marit que és més rei que pare. Sobresurt també la víctima, interpretada per Marta Ossó, així com les cinc actrius que integren el cor, Cèlia Castellano, Daniela Fumadó, Júlia Genís, Laura Roig i Neus Soler, un recurs al qual el públic actual ja no està acostumat però continua funcionant. Més feble queda l'Aquil·les de Pau Vinyals.
El DocsBarcelona qüestiona els colonialismes
CCCB, Renoir Floridablanca i Filmin, del 2 fins al 12 de maig
La 27a edició del Docs Barcelona porta una mostra de la millor producció mundial de documentals, amb un pes especial per a aquells que qüestionen els colonialismes i assenyalen camins per superar-los, així com els que abordaran els perills del món digital i l'apoderament femení.
El festival de documentals apuja el teló amb 'Agent of Happiness', una anàlisi presentada a Sundance sobre el suposadament país més feliç del món, Bhutan, a través dels ulls del seu ciutadà més trist. A la programació, destaquen 'Daughter of Genghis' i 'Mambar Pierrette' sobre lluites racials i feministes, així com l'aproximació a l'amor, no només romàntic, d'Echo of You' i Bye Bye Tiberias', integrants de la nova secció temàtica Docs&Love.
![](https://www.thenewbarcelonapost.cat/wp-content/uploads/2024/05/Maria-Rodriguez-Soto-Mamifera-627x380.png)
'Mamífera': una defensa de la no maternitat
A sales
Molt se sap de la maternitat, però no tant de les dones que decideixen no ser mares. La 'Mamífera' de Liliana Torres encerta de ple parlant d'això, posant sobre la taula l'opció de no tenir fills, sense heroismes, només com una cosa que també hauria de ser considerat com "el normal".
Després de l'aclamada 'Els dies que vindran', on se seguia l'embaràs d'una parella, interpretada per María Rodríguez Soto i David Verdaguer i coincidint amb el seu embaràs real, l'actriu se centra ara a donar veu a algú que no sent la necessitat de tenir descendència, envoltada per amigues que estan cansades de cuidar els seus fills o que volen tenir-los desesperadament. Els tres dies d'espera abans de l'avortament es converteixen en la carrera d'obstacles socials de la protagonista, acompanyada per Enric Auquer. Tal com diu la mateixa Rodríguez Soto, s'està traient un màster a interpretar la maternitat, compartint ara cartellera amb 'Els criminals' del TNC i d'aquí a uns mesos 'Casa en flames', l'última pel·lícula de Dani de la Orden.
![](https://www.thenewbarcelonapost.cat/wp-content/uploads/2024/05/Alegria-Cirque-du-Soleil-Anne-Marie-Forker-550x380.jpg)
Cirque du Soleil
La Gran Carpa, L'Hospitalet de Llobregat, fins al 19 de maig
La Gran Carpa del Cirque du Soleil ja està instal·lada a Bellvitge. Aquesta vegada amb l'espectacle 'Alegria. Sota una nova llum', un clàssic de l'empresa d'entreteniment canadenc estrenat fa 30 anys que s'ha adaptat als nous temps, sense treure ni un dels seus vertiginosos salts i inversemblants acrobàcies.
Amb capacitat per a més de 2.600 espectadors, la Gran Carpa acull insaciable de dimecres a diumenge a tots els amants d'uns espectacles que treuen el singlot i fins i tot provoquen més d'un ensurt, amb el públic deixant anar en tot moment expressions com "uiii", "ufff", "oeee", aplaudint moltes vegades per rebaixar els nervis. Barres acrobàtiques, trapezistes, jocs amb foc, malabars, teles aèries i contorsionistes se succeeixen en la nova història del Cirque du Soleil, sempre deslluïda per uns espectacles circenses d'alta intensitat. No recomanat per a patidors.
IMATGES I LLETRES
IMATGES I LLETRES
01 / 05 / 24
![](https://www.thenewbarcelonapost.cat/wp-content/uploads/2024/05/Paisaje-CaixaForum-Barcelona-Perejaume-550x900.jpeg)
Paisatges contemporanis
CaixaForum Barcelona, fins a l'1 de setembre
Els paisatges poden presumir d'haver estat infinitament retratats, un clàssic pictòric que ara també envaeix les pantalles dels mòbils davant qualsevol capvespre. El CaixaForum planteja una interessant digressió al voltant d'un concepte popularitzat durant el Romanticisme, encarant-lo amb una actualitat en la qual el canvi climàtic es converteix en el gran protagonista. Horitzó i límit. Visions del paisatge s'acompanya d'una quarantena d'artistes contemporanis per plantejar noves visions, com Ignasi Aballí, Miquel Barceló, Bleda & Rosa, Patricia Dauder, Joan Fontcuberta, Andrea Galvani, Anne Imhof, Carlos Irijalba, Cristina Lucas, Michael Najjar, Perejaume o Rémy Zaugg. Inaugurada fa dos anys coincidint amb l'obertura del Caixaforum València, la mostra també va passar per Madrid i ara arriba expandida a Barcelona.
Amb més de 60 obres, l'exposició presenta un recorregut ric, amb sorpreses constants, com l'intent que una posta de sol no acabi mai d'Andrea Galvani o la visibilització de tot el que hi ha sota terra de Carlos Irijalba. Postals reflecteixen milers de sols diferents (Oriol Vilanova), ruptures queden condicionades per un passat efímer (Patricia Dauder), camps de batalla superen el seu record mortal (Bleda & Rosa) i un paisatge marí conviu amb titulars de diari (Ignasi Aballí). Destaca la participació de Perejaume, qui dona una benvinguda imaginativa amb quatre horitzons que es configuren a partir dels marcs que han delimitat a tants paisatges, així com porta les galeries on se solen exposar aquests quadres als llocs que retraten. En una natura que agonitza, el CaixaForum recull núvols tòxics que ho envaeixen tot (Anne Imhof), muntanyes engolides per plaques solars (Gursky i Dawood) i tancs distòpics on creixen líquenes (Karlos Gil). Per si algú encara no ha entès de què va aquesta emergència, Cristina Lucas ho deixa clar en el seu The People That Is Missing.
![](https://www.thenewbarcelonapost.cat/wp-content/uploads/2024/05/Suzanne-Valadon--550x380.jpeg)
Suzanne Valadon
MNAC, fins a l'1 de setembre
El MNAC presenta per primera vegada a Espanya l'obra de Suzanne Valadon, una de les artistes franceses més rellevants de finals del segle XIX i inicis del XX.
Suzanne Valadon, pseudònim de Marie-Clémentine Valadon (1865-1938), va ser pintora, dibuixant i gravadora. L'artista va practicar tots els gèneres, però va destacar en el retrat, amb un interès especial pels nus femenins. L'exposició antològica Suzanne Valadon. Una epopeia moderna barreja els quadres de Valadon amb els de coetanis com Matisse, Toulouse-Lautrec, Degas, Casas i Rusiñol, donant més context de la riquesa de l'ambient artístic de l'època.
Últim mes per veure els dinosaures que han envaït el CosmoCaixa
CosmoCaixa, fins al 2 de juny
Últim mes per veure la principal exposició de la temporada del CosmoCaixa, un viatge a la Patagònia per rescatar uns habitants que van desaparèixer fa moltíssim temps, si es pensa en termes humans, tot i que realment només hagi estat un parpelleig en la història de la Terra.
Ni més ni menys que 13 dinosaures han envaït el museu des de fa mesos, imponents i desafiadors, permetent que els més atrevits passegin entre els seus esquelets. Dinosaures de la Patagònia, desenvolupada pel Museo Palentológico Egidio Feruglio, mostra l'enorme diversitat que va caracteritzar a aquests animals terrestres, que van ser caçadors, carronyers i herbívors, gegants i petits, bípedes o quadrúpedes... Una oportunitat per acostar-se a un món fascinant. I una manera de sortir del CosmoCaixa sabent distingir entre un sauròpode, un teròpode i un ornitòpode.
![](https://www.thenewbarcelonapost.cat/wp-content/uploads/2024/05/Morera-Museu-dArt-Modern-i-Contemporani-de-Lleida--750x500.jpg)
La seu definitiva del Museu Morera
Lleida
Amb més de 100 anys d'història i un parell de trasllats, el Museu Morera ja té seu definitiva, l'Antiga Audiència Provincial de Lleida. Des de principis d'abril, més de 3.500 metres quadrats dedicats a les manifestacions artístiques de la Lleida dels segles XX i XXI s'han establert a la Rambla Ferran.
Per celebrar la fita, i estrenar la nova ubicació, el museu ha programat l'exposició Arrels i horitzons. Més d'un segle d'art, fins al 2 de febrer de 2025, on es fa un recorregut cronològic des de finals del segle XIX fins a l'actualitat per posar l'accent en algunes de les obres de la col·lecció, formada per més de 5.000 obres d'art amb la mirada posada en el territori de Ponent. Apareixen noms com Carlos de Haes, Aureliano de Beruete, Baldomer Gili i Roig i Jaume Morera, qui va donar nom al museu.
![](https://www.thenewbarcelonapost.cat/wp-content/uploads/2024/05/Rio-de-Janeiro-Charles-Cristina-de-Middel-550x380.jpg)
Revela't i la fotografia analògica
Vilassar de Dalt, del 18 de maig fins al 16 de juny
La identitat serà l'eix central de la 12a edició de Revela't, el festival internacional de fotografia analògica de Vilassar de Dalt. Trenta exposicions giraran al voltant d'aquest concepte tan debatut, ampliant-lo i passant-lo per la lupa de les perspectives actuals.
La mostra principal serà 'Cartas al Director' de Cristina de Middel, una retrospectiva dels últims treballs de la fotògrafa documental i artista alacantina, qui també serà l'homenatjada pel festival d'aquesta edició. Altres noms del Revela't 2024 seran l'estatunidenc Richard Renaldi, la taiwanesa Annie Wang i l'argentí Ignacio Coló, així com Quim Vivas i les seves fotografies sobre el rodatge de 'La Sociedad de la Nieve'. Per descomptat, no faltaran els tallers fotogràfics i el mercat on trobar aquells productes analògics que costa aconseguir a les botigues, ara que tothom s'ha apuntat a aquesta antiga moda.